Maria+Montessori+12.A


 * __[[image:g1_u28942_a_maria_montessori_1.jpg]]Maria Montessori 1870-1952__**

Maria blev født i en lille by i udkanten af Rom i 1870. Her voksede hun op i en velhavende familie, hvor faderen var en meget velset og respekteret mand, han arbejdede som embedsmand for finansministeriet, og ved den statslige tobaksfabrik. Moderen var uddannet både geolog og palæontolog, hvilket ikke var så almindeligt for den tid.Som ganske ung pige startede Maria på ingeniør uddannelsen, det var moderen som pressede lidt på for at Maria skue have en uddannelse. Maria stoppede dog et par år inde i uddannelsen, da hun hellere ville læse til læge, hvilket var noget nær umuligt for en kvinde på den tid, da uddannelsen var lukket for kvinder .Den dag i da ved man stadig ikke hvordan det lykkedes for hende at komme ind på studiet. I 1896 blev hun så færdig med sin lægeuddannelse, og blev den første kvindelige læge i Italiens historie. I 1899 blev hun lærer på en skole for hvad man dengang kaldte for åndsvage børn. Det var her hun først fik sine spæde tanker omkring sin pædagogik. I 1907 blev hun leder af et børnehus for arbejderbørn i et slumkvarter i Rom. Hun mente her at kunne overføre sine pædagogiske metoder fra arbejdet med åndsvage børn til sit arbejde med de normale børn. Maria levede under to verdenskrige og det autoritære samfund, hvor børn var helt underlagt de voksnes regler og love. Børn levede undertrykt og uselvstændigt med en frataget ret til nogen form for frihed og selvudvikling. Det var det traditonelle samfund, hvor faderen var herre i huset, og børn forventedes at træde i dennes fodspor. En tid hvor kvinder og børn passede hus og hjem, en tid hvor den katolske kirke bar stor præg i den måde folk levede på.Som voksen blev Maria en meget samfundskritisk kvinde, og mente at dårlige sociale forhold var ødelæggende for udviklingen af børn. Hun gik ind for frihedsbevarelse både den politiske og den pædagogiske frihed stod hende nært ” at have ret til at bruge evnen til udvikling og ansvar for eget liv. Maria flygtede til Holland i den sidste del af sit liv, da hun blev fordrevet fra sit hjemland af Benito Mussolini. Da hun var modstander af den fascistiske ensretning af børn og unge. I Holland blev hun meget anerkendt for sin pædagogik, og den dag i dag findes hovedsædet for Montessori bevægelsen stadig i Holland. Montessori stillede sig meget kritisk overfor det datidens samfund. Hun mente at industrialiseringen af samfundet havde en dårlig effekt på mennesket. Mennesket havde ikke længere den fornødne luft at udfolde sig på i byerne, som før var tilgængeligt på landet. Derudover gjorde industrialiseringen at forældre ikke længere have den sammen mængde tid til at taget sig af børnene. Det mente Montessori var ødelæggende menneskets udvikling.Montessori ønskede en frigørelse af mennesket. Hvilket ville betyde at mennesket ikke længere ville blive offer for de nye selvskabte omgivelser. Hun så vigtigheden i at barnet skulle udfolde den selvregulering og selvbestemmelse, som var blevet givet ved fødselen, indenfor tydelig forvaltet pædagogiske rammer. Barnets vækst er altså ifølge Montessori naturgivent og igennem det rette udfordrende pædagogiske miljø vil barnet udvikle sig helt på egen hånd. At børn skal være frie, at de skal gøre det de har lyst til, at børn skal arbejde med deres sanser, deres selvkontrol, uden at den voksne, pædagogen-læreren eller forældrerne griber forstyrrende ind. Vigtigheden i at børn oparbejder en selvstændighed i at være selvvirksomme!Hun går meget ind for at tingene skal være i "børnehøjde", møbler, hylder osv. Skal passe til børnene. Hun var af den opfattelse at børn har "sensitive perioder", det vil sige at hun mente at børn i forskellige aldre var modtagelige for forskellige indlæringer såsom at lære at gå, tale, orden. I det hele taget var det vigtigt ikke at hæmme barnet i dets udvikling. Ikke at der bare skulle være frit slag for barnet, men mere vigtigheden i den opmuntrende pædagogik, give børnene mulighed for at arbejde med det de nu var interesserede i. At pædagogikken skulle tage hensyn til det enkelte barns behov.Hun mente ikke at børn havde et specifikt behov for leg, mere at børn tørstede efter viden og arbejde! Barnet skulle arbejde med virkeligheden, såsom hus og have, lave håndarbejde og gymnastik.Hendes centrale begreb for pædagogikken var frihed, en metafor: at sammenligne pædagogen med en billedhugger, at forskellige materialer (børn) har forskellige strukturer som kan formes i de muligheder materialet nu tillader. De forskellige materialer og de forskelligheder der nu ligger i dem, bliver sammenlignet med de forskelligheder som børn har. At pædagogen må arbejde med barnet der hvor barnet nu en gang er i sin udvikling.For Opdrageren, fadderen, pædagogen, eller hvem det nu måtte være, er det en afgørende faktor at observere barnet i dets eget miljø, at udvikle en viden og sans for hvad barnet vil.Hvad angår disciplin, så er Maria Montessori af den overbevisning, at hvis barnet får mulighed for at arbejde med noget lystbetonet, noget interessant når de er frie, så vil disciplinen komme helt af sig selv. Intet er dog overladt til tilfældigheder, hun har helt bevidst organiseret miljøet omkring børnene, således at der er bestemte materialer til bestemte aldersgrupper på sådan en måde at børnenes naturlige nysgerrighed vækkes.Hun tænker at: Det er nødvendigt at nogen belærer os, at vi er villige til at lade os vejlede. Vi må selv være bleven opdraget, hvis vi ønsker at opdrage andre. Montessoris børnehus blev indrettet med børnemøbler, klatrestativer, hvilket dengang var meget anderledes, end det de var vant til. I denne børnehave udviklede hun det pædagogiske system, som gjorde hende verdenskendt allerede inden første verdenskrig i 1914.Montessori gik åbenlyst politisk ind i sin pædagogisk praksis ind for frihed. Hun tog primær udgangspunkt i børnene selv, altså i deres interesser og funktioner. Hun ser barnets vækst som 'naturgiven' forstået således, at barnet i sin natur er nysgerrig og forskende.Hun sætter barnets frie interesse i centrum. Med dette formål udviklede Montessori en lang række materialer, som kunne 'vække' børnenes sanser og interesser.De mest kendte ting er 'cylinderblokkene' og 'tårnet'. Begge ting er lavet til at børnene selv skal tænke og have en oplevelse ved at lege med dem. Barnet vil komme til at lære noget om former og størrelser. Montessori havde en plan med de forskellige lege ting hun udviklede, det var nemlig at de skulle give 'svar' på børns uudtalte spørgsmål, dvs. de skal 'vække' nogen indre aktiviteter, som fører til kunnen og dermed til øget selvbestemmelse. De skulle også være med til at 'tvinge' barnet til at bruge sine saner og motorik. De fleste materialer havde kun én rigtig og mulig løsning og de var selvinstruerende, selvkorrigerende og individuelle. Barnet skal selv finde frem til løsningen efter 'prøve-fejl-metoden' (trial-and-error) og kan selv kontrollere om den rette løsning er fundet uden at skulle have hjælp eller svar fra læreren.Montessori fandt også ud af at det er utrolig vigtigt at snakke med barnet de første leveår.Giver man børn i perioden 1½ til 3½ år ansvar for orden, kan de let lære det. Behandler man dem omvendt som uansvarlige, vil de få svært ved at lære ordenssans senere i livet.Montessori har haft utrolig stor betydning for, at børnehaver blev opfattet som et naturligt supplement som skolen (førskole), da hun mente at formål og indhold, stort set er det samme. Nemlig at tilbyde beskæftigelse og materialer, der skulle være med til at forbedre børns udvikling.Montessori lagde især stor vægt på træningen af barnets sanser, fordi hun mente det havde stor betydning for den intellektuelle udvikling. //Man kan sige at der i barnet findes et ”indre liv”, som får det til at vokse, at fuldkommengøre sig, og den ydre verden har kun værdi , for så vidt den kan yde det ,som er nødvendigt for , at barnet kan nå det naturlige mål.// Montessori forklarer her at barnet selv udvikler sig igennem ”det indre liv” som barnet har i sig. Montessori argumenter derfor for at opdragelsen skal være på et minimum, og hun mener at en for stor påvirkning er ødelæggende for barnets udvikling.
 * __Samfund- og menneskesyn__**
 * __Begreber og Opdragelse__**
 * __Perspektivering til vores tid__**
 * __Citater:__**

//Dersom barnet ikke kan være virksomt på en måde, der stemmer med, hvad den sensitive periode lægger op til, går det glip af muligheden for at erobre noget naturligt - og går glip af det for stedse.// Med Montessoris begreb ”sensitive perioder” forklarer hun at barnet er disponibelt for en naturlig udvikling på bestemte tidspunkter igennem opvæksten. Hun mener at hvis barnet ikke bliver rigtigt stimuleret i de perioder hvor barnet er sensitivt/modtageligt, bliver udviklingen tabt eller man kan sige at udviklingen bliver unaturlig.

//Hvis en lærer mener, at kundskaber og flittige studier er alt, hvad han behøver , for at være vel forberedt til sin gerning , tager han grundigt fejl: Hvad der først og fremmest må kræves af ham , er ganske særlige anlæg af moralsk art.// Med dette citat siger Montessori at den vigtigste egenskab man skal have når man opdrager, er et ”ganske særligt anlæg af moralsk art”. Dette understøtter hendes holdning om at barnet selv har anlæg for sin udvikling og en for stor påvirkning udefra er ødelæggende. Det moralske art som Montessori her efterlyser er at opdrageren har selvindsigt og kan møde barnet på dennes pågældende niveau.

Litteraturliste __Bøger:__ Ulla Lindberg - //Pædagogiske tænkere//Reitzels forlag 1998Afsnit - "Maria Montessori" og "Barndommens gåde"Espen Jerlang - //Selvforvaltning - pædagogisk teori og praksis//, 2 udgaveKapitel 9 - Maria MontessoriØstergaard Andersen, Ellegaard og Muschinsky - //Klassisk og moderne pædagogisk teori//Del 7 - Maria Montessori__Internettet__ [|www.leksikon.org/art.php?n=3079][|www.leksikon.org/art.php?n=1774][|www.denstoredanske.dk]